Villa Frida maaliskuu-konsertit "Sadut ja myytit": Grieg - Sibelius - Liszt - Beethoven - Szymanovski. Frida Backman viulu, Kaisa-Mari Hartikainen piano
Villa Frida marskonserten "Sagor & myter". Frida Backman violin, Kaisa-Mari Hartikainen piano. Grieg - Sibelius - Liszt - Beethoven - Szymanovski
Villa Frida maaliskuun konsertit "Sadut ja myytit"
Villa Frida marskonserten 'Sagor & myter'
VILLA FRIDA KLASSISTA POHJASSA, RAASEPORI VIULISTI FRIDA BACKMAN & VIERAILEVIA TAITEILIJOITA LA KLO 15 & 18.15 & SU KLO 15 MAALISKUUN VILLA FRIDA KONSERTIT: 29.3.-30.3.2024 "Sadut ja myytit" Mielikuvitusta innostava musiikkiohjelma pianolla ja viululla. Beethovenin raikas, legendaarinen "Kevätsonaatti", Sibeliuksen satumainen viulukonsertto, Lisztin "Legenda Pyhä Franciscus Paolalainen", Szymanovskin kuulas myytti "Arethusan suihkulähteestä" ja satumaisia tunnelmia Griegin Peer Gynt-sarjasta. Ohjelma 29.-30.3.2025 Grieg - Sibelius - Liszt - Beethoven - Szymanovski "Sadut ja myytit" sadunomaisessa konserttiohjelmassa kuullaan: Grieg: tunnettuja osia sarjasta Peer Gynt Beethoven: "Kevätsonaatti" nro 5 F-duuri op. 24, Szymanovski: Kolmesta myytistä "Arethusan suihkulähde" Liszt: Deux Legendes - nro 2 Pyhä Franciscus Paolalainen Sibelius: viulukonsertto PÄÄSYMAKSU 35€ SISÄLTÄÄ VÄLIAIKATARJOILUN. ALLE 18-VUOTIAAT MAKSUTTA. Rajoitetusti istumapaikkoja. Pääsy vain ennakkovarauksella sähköpostitse. LIPPUVARAUKSET: BACKMANCONCERTS@GMAIL.COM 0400550557 OHJELMA: WWW.FRIDABACKMAN.COM JÄRJESTÄÄ: YHDISTYS VILLA FRIDA MUSIKVÄNNER RF Esiintyjät: Frida Backman, viulutaiteilija kansainvälisellä solisti- ja kamarimusiikkikokemuksella rakentaa Raaseporiin Pohjan kirkonkylään ympärivuotista intiimiä kamarikonserttisarjaa Villa Fridaan. Tämä sarja konsertteja tarjoaa monipuolisia yhteisöllisiä musiikkielämyksiä nostetta-antavilla musiikkiohjelmilla. Backman suoritti viulunsoiton diplominsa erinomaisin arvosanoin Lontoossa vuonna 2007 Royal Academy of Music-akatemiassa ja palasi Englannista Suomeen vuonna 2017. Pianisti Kaisa-Mari Hartikainen opiskeli Sibelius-Akatemialla Juhani Lagerspetzin ja Teppo Koiviston johdolla valmistuen pianomusiikin maisteriksi 2023. Lied ja kamarimusiikki ovat Kaisalle tärkeimpiä musiikinlajeja. Yhdessä, hyvällä energialla musiikin tekeminen on kantava voima Kaisan muusikkoudessa. Kilpailuista mainittakoon Helsinki Lied -kilpailun finaali 2021 ja kansainvälisen Ilmari Hannikainen -kamarimusiikkikilpailun semifinaali 2020. Kaisa esiintyy monipuolisesti myös solistina ja esimerkiksi kuoropianistina.
VILLA FRIDA KLASSISKT I RASEBORG I POJO VIOLINIST FRIDA BACKMAN & GÄSTARTISTER LÖ KL 15 & 18.15 & SÖ KL 15 Marskonserten 29.3-.30.3. 'Sagor & Myter' framförs av Frida Backman, violin & Kaisa-Mari Hartikainen, piano PROGRAMMET "Sagor & Myter" 29-30.3.2025 med Grieg - Sibelius - Liszt - Beethoven - Szymanovski Ett fantasifullt sagospel i musik med kraftgivande bilder ur legender och myter med musik ur Griegs Peer Gynt, Beethovens vårsonat, Szymanovskis tonsättning av grekiska legenden Fontänen i Arethusa, Liszts legend nr 2 om Franciscus av Paola samt Sibelius violinkonsert. De här är de sista, kulminerande konserterna som förverkligas under Frida Backmans arbetsstipendiumperiod från Svenska kulturfonden. INTRÄDE 35€ INKLUDERAR PAUSSERVERING UNDER 18-ÅRINGAR GRATIS Begränsat antal platser. Endast med förhandsbokning per epost. BILJETTRESERVATIONER: BACKMANCONCERTS@GMAIL.COM 0400550557 PROGRAM: WWW.FRIDABACKMAN.COM ARRANGÖR: VILLA FRIDA MUSIKVÄNNER RF Konserten räcker inalles ca 2h inklusive en paus Program Grieg: ur Peer Gynt Beethoven: Vårsonaten för violin och piano Szymanovski: ur Myter op 30 - Fontänen i Arethusa Liszt: ur Deux Legendes - nr 2 St Francis av Paola går på vattnet Sibelius: violinkonsert Artister: Frida Backman, konsertviolinist med internationell solist- och kammarmusikerfarenhet bygger i Pojo, Raseborg en året om, intim konsertserie med upplyftande upplevelser av levande klassisk musik och gemenskap. Backman gjorde violindiplom i London år 2007 med högsta betyg från Royal Academy of Music och återvände från England till Finland 2017. Frida Backman har ettårigt arbetstipendium från Svenska kulturfonden. Kaisa-Mari Hartikainens pianostudier på Sibeliusakademin under Juhani Lagerspetz och Teppo Koivisto utmynnade i musikmagister examen 2023. Lied och kammarmusik är en hjärtesak för Kaisa. Att spela tillsammans med god energi är en bärande kraft i Kaisas musicerande. Kaisa uppträder mångsidigt som solist och körpianist. Kaisa har deltagit i tävlingar och uppnått finalplats i Helsinki Lied 2021 och semifinal i de internationella Ilmari Hannikainen -kammarmusiktävlingarna 2020.
Öppettider, Forum Box Ti–sön kl 12–17. Mån stängt. Fritt inträde, välkomna! Forum Box tillgänglighetsinformation: https://forumbox.fi/sv/besoksinfo/#tillganglighet
Rikard Lasseniuksen yksityisnäyttely Forum Boxissa.
Video- och ljudkonstnär Rikard Lassenius har sitt privatutställning Muuntuma i galleri Forum Box.
Exhibition by Rikard Lassenius in Gallery Forum Box.
Kohti hajoamista. Muuntumaa, muotoa, sisältöä. Isoja liikkeitä, mitättömiä. Tulee osaksi suurempaa. Eristys. Pirstoutua. Palaset löytävät paikoilleen. Iho, ruumiinosat, hiukset, nesteet, kehot. Pinta, syvällä sisällä. Ajatukset etenemisestä. Pysähtyvät. Hengitys. Hengenahdistus. Rikard Lassenius on ohjaaja, animaattori, äänitaiteilija, säveltäjä ja graafikko. Emilia Jansson on näyttelijä, koreografi ja käsikirjoittaja sekä 4 Floors of Whores ryhmän perustajajäsen. Linda Lehto on stylisti, hiustaiteilija sekä Arts Helsingin omistaja ja luova johtaja. Rikard Lassenius on helsinkiläinen video- ja äänitaiteilija. Jäsenyydet: MUU ry, AV-arkki, Yö ry ja Animaatiokilta. Teokseni pureutuvat ajan kudokseen, tutkien syklejä joista olemassaolomme rakentuu. Kerrostuneiden äänimaisemien ja vääristyneiden, muuttuvien visuaalisten kuvien avulla luon immersiivisiä tiloja, joissa aika purkautuu ja kutoutuu uudelleen, liikkuen eteenpäin ja taaksepäin jatkuvassa virrassa. Kuvien täyttämässä maailmassa nämä teokset kutsuvat pysähtymään – kokemaan hetken, joka ylittää lineaarisen havainnon. Toistosta tulee pohdiskelua, minuuden ja kosmoksen rajat hämärtyvät.
På väg mot upplösning. Förändring. Ny form. Innehåll. Stora rörelser, minimala. Blir en del av ett större. Isolerad. Bitar som faller isär. På plats. Hud, hår, vätskor, kroppar. Yta, djupt inuti. Tankar vidare, leder ingenvart. Andning. Andnöd. Rikard Lassenius är regissör, animatör, ljudkonstnär, kompositör och grafiker. Emilia Jansson är skådespelare, koreograf och manusförfattare samt en del av teatergruppen 4 Floors of whores. Linda Lehto är stylist, hårkonstnär – Hon äger Arts Helsinki och är dess konstnärliga ledare. Rikard Lassenius är video- och ljudkonstnär, baserad i Helsingfors. Han är medlem i MUU ry, AV-Arkki, Yö ry och Animaatiokilta. Mina verk går in på tidens väv och utforskar de cykler som vår existens konstrueras av. Genom lager av ljudlandskap och förvrängda, föränderliga bilder skapar jag immersiva rum där tiden löser upp sig och vävs samman igen, rör sig framåt och bakåt i ett ständigt flöde. I en värld fylld av bilder inbjuder dessa verk till att stanna upp – att uppleva ett ögonblick som överskrider det linjära. Repetition blir meditation, gränserna mellan jaget och kosmos suddas ut.
On the path to dissolution. Change. A new form. Meaning. Grand movements, yet minimal. Merging into something larger. Isolated. Fragments breaking apart. Pieces falling into place. Skin, hair, fluids, bodies. Surface deep within. Thoughts on progress. leading nowhere. Breathing. Dyspnea. Rikard Lassenius is a director, animator, sound artist, composer, and graphic designer. Emilia Jansson is an actress, choreographer and screen writer. She is a founding member of the theatre group 4 Floors of whores. Linda Lehto is a stylist, hair artist, and the AD and owner of Arts Helsinki. Rikard Lassenius is a video and sound artist living in Helsinki. Member of MUU ry, AV-Arkki, Yö ry and Animaatiokilta. My work delves into the fabric of time, bending and looping it to mirror the cycles that shape human existence. Through layered soundscapes and distorted, shifting visuals, I create immersive spaces where time unravels and reweaves, moving both forward and backward in continuous motion. In a world dense with images, these pieces invite a pause — a contemplative experience that transcends linear perception, drawing viewers into a state where personal echoes merge with universal rhythms. Here, repetition becomes reflection, and the boundaries between self and cosmos blur.
Viiden muoto -teoskokonaisuus koostuu viidestä geometrisesta muodosta.
Skulptör Ilmari Grytas privatutställning Viiden muoto i galleri Forum Box.
The Shape of Five consists of five geometric shapes.
Kehityksemme ja oppimme on vienyt ihmisiä avaruuteen. Avaruusmatkaajat ovat usein kuvanneet Maan näkemisen kokemuksiaan ilmiöllä perspektiivin muutos (overview effect). Se on tunnepohjainen kokemus, joka syntyy, kun kohtaamme jotakin suurta, joka ylittää tavanomaisen viitekehyksemme ja jota meidän on vaikea ymmärtää. Maa-planeetan näkeminen avaruudesta käsin on äärimmäinen näkökulman muutos, joka pakottaa ihmisen siirtämään huomion pois itsestään ja kohti asioita, joilla on merkitystä planeetalle kokonaisuutena. Kuljen mielikuvieni varassa, mitä tulee avaruuteen matkaamiseen. Pystyn kuitenkin kokemaan Maasta käsin voimakasta myötätuntoa tätä elävää ja hengittävää planeettaa kohtaan. Ehkä siihen osaltaan vaikuttaa asuminen luonnon keskellä, puita istuttaen ja mehiläisiä hoitaen. Mutta myös sen tiedostaminen, kuinka kohtelemme Maata, jota haluamme niin kovin omistaa ja muokata mieleiseksemme keinoista piittaamatta. Viiden muoto -teoskokonaisuus koostuu viidestä geometrisesta muodosta. Näiden muotojen kautta on historiassa viitattu viiteen klassiseen elementtiin, jotka ovat merkittäviä maanpäällisen elämän kannalta: tuleen, maahan, veteen, ilmaan ja eetteriin. Viidennellä elementillä eli eetterillä on määritelty määrittämätön aina siihen asti, kunnes maailmankaikkeudesta tulikin suhteellinen. Tässä kokonaisuudessa eetteri muovautuu tilaksi, joka pystyy koollaan sisällyttämään muut muodot itseensä. Tehdessään näin kokonaisuudesta rakentuu viiden muoto. Olen valinnut teosteni materiaaleiksi neljä klassista kuvanveiston materiaalia, sekä materiaaleja, jotka tällä hetkellä kuuluvat kuvanveiston materiaalivalikoimaan. Koska työskentelen kuvanveiston parissa, on tällainen materiaalien ja veistäjän välinen vuoropuhelu luonnollista ja suotavaa. Koen myös, että näiden geometristen muotojen ja materiaalien yhdistelmä suuntaa ajatukset kaikkeen siihen mitä käsissämme on; muotoon, tilaan, aikaan, materiaaleihin ja havaintoihin.
I sitt verk utforskar Gryta rymdresor och människans upplevelse av perspektivförändring (overview effect). När människor ser jorden från rymden upplever de starka känslor som förändrar deras förståelse och får dem att fokusera på större, globala frågor. Gryta själv arbetar med sina tankar och fantasi men känner stark medkänsla för jorden, särskilt när han lever i naturen och reflekterar över hur vi behandlar planeten. Verket ”Viiden muoto / The Shape of Five” består av fem geometriska former som refererar till de klassiska elementen: eld, jord, vatten, luft och eter. Eter, det femte elementet, är odefinierat och relativt, men i detta sammanhang får det sin form som ett utrymme som rymmer de andra elementen. Gryta har valt fyra klassiska material för skulptur och kombinerar dem med moderna material, vilket skapar en dialog mellan skulptören och materialen. Kombinationen av geometriska former och material väcker tankar om form, rum, tid, material och perception. Ilmari Gryta (född 1979) är en skulptör som använder olika material och tekniker i sitt arbete. Han utexaminerades 2008 som master i bildkonst från Konstakademin (Konstuniversitetet). Efter examen har han hållit separata utställningar på gallerier och museer, samt deltagit i flera grupp- och kollektivutställningar. Grytas verk finns i statens, Kiasma och Jenny och Antti Wihuris stiftelses konstsamlingar. Förutom utställningar har han skapat offentliga konstverk, varav det senaste, konstverket ”Solen och Månen”, blev färdigt 2022 för Tervakoski hälsocenter.
Our development and learning have taken humans into space. Space travelers have often described their experiences of seeing Earth with a phenomenon called the overview effect. It is an emotional experience that occurs when we encounter something vast, which exceeds our usual frame of reference and is difficult for us to comprehend. Seeing Earth from space is the ultimate perspective shift, forcing a person to move their attention away from themselves and towards things that matter to the planet as a whole. I rely on my imagination when it comes to traveling to space. However, I am able to experience deep compassion for this living and breathing planet from Earth. Perhaps this is influenced by living in the midst of nature, planting trees and tending bees. But also by the awareness of how we treat the Earth, which we so desperately want to own and reshape to our liking, regardless of the means. The Shape of Five consists of five geometric shapes. Through these shapes, reference has been made in history to the five classical elements that are significant for life on Earth: fire, earth, water, air, and ether. The fifth element, ether, was defined as something undefined until the universe became relative. In this context, ether takes form as a space that, by its size, can encompass the other shapes within itself. By doing so, the entirety becomes the shape of five. For my works I have chosen four classical sculptural materials, as well as materials that currently belong to the sculptural material selection. Since I work in sculpture, such a dialogue between materials and the sculptor is natural and desirable. I also feel that this combination of geometric shapes and materials leads thoughts to everything that we hold in our hands: form, space, time, materials, and perceptions.
social_Mikko Luostarinen – Decoration 5.0
Decoration nimeä kantava näyttelysarja on eri suuntiin haarautuva kokonaisuus.
Konstnär Mikko Luostarinens privatuställningen Decoration 5.0 är en serie verk som kombinerar inflytande från bildkonst, inredning och scenografi.
The exhibition series titled Decoration is a multifaceted concept that branches out in different directions.
Decoration nimeä kantava näyttelysarja on eri suuntiin haarautuva kokonaisuus, jossa yhdistyy kuvataiteen lisäksi mm. sisustuksen sekä lavastuksen kaltaisten visuaalisten toimialojen vaikutteita. Teosteni kautta pohdin perinteisen “koriste” ja “taide” jaottelun häilyvää rajaa, sekä sitä miten kuvaa luetaan eri tavoin riippuen sen käyttötarkoituksesta, materiaalisuudesta ja esitystavasta. Mitä tapahtuu, kun kuva on printattu valotauluun tai laitettu lavasteen omaisesti katosta roikkumaan? Etääntyykö kuva katsojasta, kun se esitetään digitaalisesti painettuna valotauluna vai tuleeko se lähemmäs katsojaa toimien helposti lähestyttävänä ja aktiivisena kappaleena suhteessa näyttelytilaan? Näyttelytilan mittoja mukailevat isot teokset kommunikoivat osittain näyttelytilan arkkitehtuurin kanssa. Ornamentin ja koristeen tematiikka niveltyy teosten kantavaksi rakenteeksi. Teokset ovat tietynlainen hybridi, jossa mm. populaarikulttuurin sekä muiden ei-länsimaisten kulttuurien visuaaliset vaikutteet sekoittuvat ja rinnastuvat keskenään tuoden estetiikan ja koristeen käsitteet kuvien aiheeksi sinänsä. Eri työskentelymetodit toimivat vuorovaikutuksessa toistensa kanssa, jolloin kuva-aiheet jatkuvat tekniikasta ja materiaalista toiseen. Alun perin maalausten pohjalta kollaasimaisesti tietokoneella suunnittellut ja digitaalisesti painetut teokset siirtyvät maalauksesta massatuotetun ja keinotekoisen kaltaiseen maailmaan. Näyttelytilassa valoteokset voivat assosioitua mm. taidekulttuurissa tuotettuun designtuotteeseen. Materiaaleiltaan valotaulut viittaavat arkisiin katukuvasta tuttuihin mainostauluihin. Visuaalisuudellaan ne voivat tuoda mieleen myös vanhat retrohenkiset peliautomaatit. Valotaulujen sisältä hohkava valo mukailee myös tietokoneen tai puhelimen näyttöä, jolta digitaalisia kuvia on totuttu katsomaan. Räiskyvien kuvamaailmojen kitschiinkin linkittyvä estetiikka korostaa koristeen “pinnallista” luonnetta. Teoksissani koristeellisuus viedään kuitenkin tasolle, jossa kuvan visuaalinen olemus perustelee itse itsensä jolloin “mauton” muuttuukin “maukkaaksi”. Näyttelytilassa laajemmat ornamentin ja koristeen temaattiset konseptit linkittävät omiin suuntiinsa vapaasti kehittyneet yksittäiset teokset yhdeksi suuremmaksi kokonaisuudeksi. Näyttelyn toteutusta on tukenut Suomen Kulttuurirahasto. Mikko Luostarinen valmistui keväällä 2020 maisteriksi Kuvataideakatemiasta. Luostarisella on ollut yksityisnäyttelyitä mm. Huuto Galleriassa (2022), Galleria Ars Liberassa (2021), Galleria Uusikuvassa (2019), sekä Kuvataideakatemian Project Room Galleriassa (2018). Luostarinen on osallistunut ryhmänäyttelyihin kuten: Kuvan Kevät lopputyönäyttely (2018, ent. Amos Andersonin taidemuseon tilat), SIC galleriassa, Sorbus galleriassa, Kuvataideakatemian galleriossa sekä ulkomailla mm. Japanissa, Latviassa, Belgiassa sekä Ruotsissa. Luostarinen oli 2016-2017 vuoden suorittamassa maisterin tutkintoaan opiskelijavaihdossa Japanissa, Tsukuban yliopistossa (Art & Design). Vaihto-opiskelun aikana hän osallistui myös ryhmä- ja yksityisnäyttelyihin Tsukuban yliopistossa sekä Tokiossa.
Utställningen Decoration 5.0 är en serie verk som kombinerar inflytande från bildkonst, inredning och scenografi. Luostarinen reflekterar över gränsen mellan ”dekoration” och ”konst” och hur bilder uppfattas olika beroende på deras användning, material och presentation. Han undersöker vad som händer när en bild trycks på en ljuskälla eller hängs som scenografi. Ändras upplevelsen av bilden beroende på om den visas digitalt på en ljuslåda eller om den känns närmare betraktaren i ett utställningsrum? Temat för ornament och dekoration utgör en grund för verken. Konstverken är hybrider där visuella influenser från populärkultur och icke-västerländska kulturer blandas och kontrasteras, vilket gör estetik och dekoration till själva motivet. Arbeten med olika tekniker och material skapar en interaktion där motiven flyter mellan olika uttryckssätt. Från ursprungliga målningar, som kollage designade på dator och digitalt tryckta, övergår verken till en värld som påminner om massproduktion och artificialitet. I utställningsrummet kan ljusverken associeras med designprodukter eller vanliga reklamskyltar, men också med retroinspirerade spelautomater. Ljusets glöd påminner om skärmar på datorer och telefoner, där digitala bilder vanligtvis ses. Estetiken, som ibland är kitschig, lyfter fram dekorationens ”ytliga” karaktär. I Luostarinens verk höjs dekoren till en nivå där bildens visuella egenskaper rättfärdigar sig själva, och där det ”smaklösa” kan bli ”smakfullt”. I utställningen binds de fristående verken samman av de större tematiska koncepten kring ornament och dekoration, vilket skapar ett större, sammanhängande verk. Mikko Luostarinen utexaminerades våren 2020 som magister från Konstuniversitetet. Luostarinen har haft separatutställningar bland annat på Huuto Galleri (2022), Galleria Ars Liber (2021), Galleria Uusikuva (2019) samt på Konstuniversitetets Project Room Gallery (2018). Luostarinen har deltagit i grupputställningar som: Kuvan Kevät examensutställning (2018, tidigare i Amos Andersons konstmuseum), på SIC Galleri, Sorbus Galleri, Konstuniversitetets galleri samt internationellt i bland annat Japan, Lettland, Belgien och Sverige. Luostarinen var 2016-2017 på utbytesstudier vid Tsukuba universitetet i Japan (Art & Design) för att slutföra sin magisterexamen. Under utbytet deltog han även i grupp- och separatutställningar vid Tsukuba universitet och i Tokyo.
The exhibition series titled Decoration is a multifaceted concept that branches out in different directions, combining not only visual art but also influences from fields such as interior design and set design. Through my works, I explore the blurred boundary between the traditional divisions of “decoration” and “art,” and how an image is interpreted in different ways depending on its purpose, materiality, and presentation. What happens when an image is printed on a lightbox or hung from the ceiling like a set piece? Does the image distance itself from the viewer when presented digitally printed on a lightbox, or does it come closer to the viewer, acting as an easily approachable and active piece in relation to the exhibition space? Large works, which follow the dimensions of the exhibition space, partly communicate with the architecture of the space itself. The themes of ornament and decoration serve as the central structure of the works. The pieces are a kind of hybrid, where visual influences from popular culture and other non-Western cultures mix and parallel each other, making aesthetics and decoration the very subject of the images. Various working methods interact with each other, so that image themes continue from one technique and material to another. Originally based on paintings, the works were collaged digitally and printed, moving from painting into a world that resembles mass production and artificiality. In the exhibition space, the lightbox works can be associated with design products created in the art culture. In terms of materials, the lightboxes reference the familiar street scene billboard advertisements. Visually, they may also remind one of old, retro-style arcade machines. The light emanating from within the lightboxes mimics the screen of a computer or phone, the devices from which we are used to viewing digital images. The kitschy aesthetic of the vibrant visual worlds emphasizes the “superficial” nature of decoration. In my works, however, decorative elements are taken to a level where the visual essence of the image justifies itself, turning the “tasteless” into the “tasteful” In the exhibition space, broader thematic concepts of ornament and decoration link freely developed individual works to form one larger whole. The exhibition has been supported by the Finnish Cultural Foundation. Mikko Luostarinen (b. 1993) has a Master of Arts degree from the Academy of Fine Arts. He has had solo exhibitions, for example, at Project Room in Helsinki, Galleria Uusikuva in Kotka and Galleria Ars Libera in Kuopio. He has also taken part in several group exhibitions in Finland and abroad. From 2016 to 2017, Luostarinen spent a year in Japan as an exchange student at the University of Tsukuba.
Paneldiskussion: Hur ser läsningens och litteraturens framtid ut?
På Borgå huvudbibliotek diskuteras läsningens och litteraturens framtid onsdagen den 19 mars kl. 17.30. Diskussionsdeltagare i den tvåspråkiga panelen är författarna Helmi Kekkonen och Philip Teir och moderator för diskussionen är Mikael Crawford. Diskussionen ordnas inför kommunalvalet. Läskunnighet är en grundläggande förutsättning för demokrati, och litteraturen öppnar dörrar för att förstå olika synvinklar. Hurdan politik behövs för att läsandet och litteraturen ska ha en framtid? Helmi Kekkonen nominerades till Finlandiapriset i skönlitteratur i fjol och publicerar i maj ett verk om vikten av skrivande och litteratur. Philip Teir är festivalledare för litteraturfestivalen Helsinki Lit. Intervjuaren Mikael Crawford är en journalist och författare från Borgå. Paneldiskussionen ordnas samma dag som vi firar den riksomfattande bibliotekets dag. Då påminns vi om vilken unik, mångsidig och betydelsefull kulturservice biblioteket är, samt om bibliotekets arbete för att främja bildning och jämställdhet. Evenemanget är tvåspråkigt, gratis och öppet för alla.
Näyttely liittyy kahteen paikkaan. Toinen paikka on talo ympäristöineen Pariisissa ja toinen puolestaan on luonnonympäristössä Halikonlahdella.
Utställningen har koppling till två ställen. Den ena platsen är ett hus med dess omgivningar i Paris och den andra är en naturlig miljö i Halikkobukten.
The exhibition is connected to two places. One place is a house and its surroundings in Paris, and the other is in a natural environment in Halikonlahti.
Anne Sunila: Roche rouge - Punainen kallio
Teoskokonaisuus temperamaalauksia Näyttelyn nimi Roche rouge - Punainen kallio liittyy työskentelyyni kahdessa paikassa. Toinen paikka on talo ympäristöineen Pariisissa ja toinen paikka on kallio luonnonympäristössä Halikon lahdella.
En samling temperamålningar Utställningens titel, Roche rouge - Röda berget har koppling till mitt arbete på två ställen. Den ena platsen är ett hus med dess omgivningar i Paris och den andra platsen är ett berg i en naturlig miljö i Halikkobukten.
A collection of tempera paintings The title of the exhibition, Roche rouge - The Red Cliff is connected to my work in two places. One place is a house with its surroundings in Paris and the other place is a mountain in a natural environment in Halikko Bay.
social_Mediabox: Minna Suoniemi – Äitiä (2024)
Minna Suoniemen videoteos Äitiä (2024) on esillä galleria Forum Boxin mediataidetila Mediaboxissa.
Minna Suoniemis videokonstvärk Äitiä (2024) är i Mediabox Mediabox – Forum Box galleriets utrymme dedikerat till mediekonst.
Minna Suoniemi's video artwork in gallery Forum Box's media art space Mediabox.
Mediabox: Minna Suoniemi – Mothering (2024)
Mediabox: Minna Suoniemi – Äitiä (2024) HD Video, stereoääni, 2024 kesto 3 min 3 s Teoksessa Äitiä aikuinen tytär kantaa äitiä selässään ponnistellen läpi syksyisen metsän. Äitiä, äitiminen (mothering) viittaa äitiyteen jatkuvana ja muuttuvana aktiivisena olotilana ja hoivasuhteena, joka ei ole välttämättä sidottu vain biologiseen äitiyteen. Sanan äitiä voi myös lukea alusta loppuun ja lopusta alkuun – tämä toistaa teoksen teemaa hoivasuhteen kääntymisestä vanhemman ikääntyessä. Teoksen muoto jatkaa ajatusta, se on kuvattu lopusta alkuun ja liike on käännetty. Käsivarakuvaus askelten tahtiin ja takaperin kulkeminen tuottaa askeliin haparointia ja epävarmuutta, jotka nostavat esiin ruumiin vanhenemisen eleitä. Ääniraidan kuoro toistuu luuppina kuin arki, päivät ja vuodet. Sellaista on myös ikä ja vanheneminen, elämä kerrostuu ja kertaantuu, muutos on syklistä. Äiti ja tytär ovat kiinni toisissaan ja toistensa ruumiissa. Minna Suoniemi (s. 1972) on helsinkiläinen kuvataiteilija, joka työskentelee pääasiassa liikkuvan kuvan ja äänen parissa. Hän on taiteellisessa praktiikassaan työskennellyt muun muassa kontrollin, ruumiin, luokan ja perheen teemojen parissa. Uusissa teoksissaan hän tutkii ikääntyvän ruumiin materiaalisuutta ja ylisukupolvista kokemusta liiallisuudesta. Hänen akateemisiin kiinnostuksiinsa kuuluvat transformatiiviset, taidepohjaiset pedagogiset käytännöt, luokkakysymykset taiteessa ja taidekasvatuksessa sekä ruumiilliset ja feministiset lähestymistavat tietämiseen ja tutkimiseen. Suoniemen teoksia on ollut esillä Suomessa ja kansainvälisesti, ja hänen teoksiaan on edustettuna useissa taidekokoelmissa, kuten EMMAssa, Kiasmassa ja Suomen valtion taidekokoelmassa. Hän on toiminut luottamustehtävissä mm. Taiteen edistämiskeskuksessa ja työskennellyt taiteilijana ja pedagogina eri instituutioissa. Vuodesta 2014 Suoniemi on toiminut yliopistonlehtorina Aalto-yliopiston Taiteen ja median laitoksella.
Mediabox: Minna Suoniemi – Äitiä (2024) HD Video, stereljud, 2024 längd 3 min. 3 s. I mediakonstvärket Äitiä bär en vuxen dotter sin mor på ryggen och kämpar sig fram genom höstskogen. Äitiä syftar på moderskap som ett pågående och föränderligt aktivt tillstånd och en vårdande relation, som inte nödvändigtvis är knuten till enbart det biologiska moderskapet. Den finska titeln Äitiä (mothering, ”att vara mor”) kan läsas från början till slut och från slutet till början – vilket hänvisar till verkets tema som är vårdrelationens vändning när ens föräldrar åldras. Vid inspelningen av videon har skådespeleriet gjorts baklänges och rörelsen har sedan vänts. Den handhållna kameran och den bakåtriktade rörelsen skapar en bräcklig kvalitet i sättet att gå och betonar gesterna hos den åldrande kroppen. Soundtrackets refräng repeterar i en loop som vardagslivet, dagar och år. Så är det också med ålder och åldrande, livet är skiktat och iterativt, förändring är cyklisk. Mor och dotter är fästa vid varandra och vid varandras kroppar. Minna Suoniemi (f. 1972) är en Helsingforsbaserad bildkonstnär som främst arbetar med rörlig bild och ljud. I sin konstnärliga praktik har hon arbetat med teman som kontroll, kroppen, klass och familj. I sina nya verk utforskar hon den åldrande kroppens materialitet och den generationsöverskridande upplevelsen av överflöd. Hennes akademiska intressen omfattar transformativa, konstbaserade pedagogiska metoder, klassfrågor inom konst och konstutbildning samt förkroppsligade och feministiska förhållningssätt till kunskap och forskning. Suoniemis verk har ställts ut i Finland och internationellt, och hennes verk finns representerade i flera konstsamlingar, bland annat EMMA, Kiasma och Finlands statens konstsamling. Han har haft förtroendeuppdrag, bl.a. vid Centret för konstfrämjande, och har arbetat som konstnär och pedagog vid olika institutioner. Sedan 2014 har Suoniemi varit universitetslektor vid institutionen för konst och media vid Aalto-universitetet.
Mediabox: Minna Suoniemi – Mothering (2024) HD Video, stereo sound, 2024 Duration 3 min 3 s In Mothering, an adult daughter carries her mother on her back, struggling through an autumnal forest. Mothering refers to motherhood as an ongoing and changing active state of being and a caring, not necessarily tied to biological motherhood alone. The Finnish title Äitiä (to mother) can be read from beginning to end and end to beginning – referring to the theme of the work as the turn of the caring relationship with the ageing of one’s parents. Filming the video, the acting has been done backwards and the movement has then been reversed. The handheld camera and the backward movement create a fragile quality in the way of walking, emphasizing the gestures of the aging body. The chorus of the soundtrack repeats in a loop, like everyday life, days and years. There’s a similar loop in the process of ageing, life is layered and change is cyclical. The mother and daughter are attached to each other, to each other’s bodies. Minna Suoniemi (b. 1972) is a Helsinki-based artist working with moving image and sound. Her practice draws from embodied experience, and she has worked on themes such as control, body, class and family. Her latest project examines the materiality of the ageing body and transgenerationional bodily experience of being in-excess and excessiveness. Her academic interests include transformative, artistic and arts-based pedagogical practices, questions of class in arts and education, embodied and feminist approaches towards knowing and researching. Suoniemi’s work has been exhibited internationally and her work is represented in Finnish collections including EMMA, Kiasma and the Finnish State Art Collection. She has been invited for trustee positions i.e. The Finnish Arts Promotion Center and has worked as an artist and pedagogue in various Institutions. Since 2014 Suoniemi works as a University Lecturer in Aalto University, Department of Art and Media.
Musik till eftermiddagskaffet med Anki Schevelew. Kaffestund med musikprogram. Musiken serveras via film, med intressanta anekdoter till. Välkommen med!
En mångsidig vårutställning: Marja Hepo-aho, Rasmus Nora, Terhikki Vaarala och Månadens unga konstnär Manu Ahonen. Kom och njut av konst, design och god mat!
Vårutställning på Gumbostrand Konst & Form
En mångsidig vårutställning på Gumbostrand Konst & Form i Söderkulla: Marja Hepo-aho, Rasmus Nora, Terhikki Vaarala och Månadens unga konstnär Manu Ahonen. Kom och njut av inhemsk konst, design och bistrons delikatesser! Gratis inträde.
En föreställning baserad på Carl Michael Bellmans liv och verk – med Matteus Blad, Mathilda Kruse och Sanna Stellan.
BELLMAN – Är jag född så vill jag lefva!
Klockriketeatern bjuder in till en föreställning baserad på den svenska sångaren och poeten Carl Michael Bellmans liv och verk – med allt vad det innebär i form av musik, poesi och tokiga upptåg. Genom den urkraft som finns i hans poesi får vi en inblick i Bellmans tid, som trots allt är överraskande lik vår egen. Denna eloge till det svenska språket tilltalar en modern publik, utan att glömma de djuplodande undertoner som ligger som grund för mycket av Bellmans diktning. Framförallt är BELLMAN – Är jag född så vill jag lefva! full av iver, längtan och drömmar. Vi bjuder på en hyllning till den nordiska sommaren – och till Lifvet! Sommaren 2024 fick föreställningen sin premiär och turnerade med Skärgårdsteatern. Under hösten spelade BELLMAN på Wasa Teater och i Österbotten på turné, och senast på Åbo Svenska Teater i november.
Ett psykologiskt relationsdrama, en föreställning full av snabba vändningar. Av Michail Durnenkov, regi Dan Henriksson, på scen: Ylva Ekblad och Jon Henriksen.
I mars 2025 ger Klockriketeatern världspremiären av pjäsen Divan, skriven av Michail Durnenkov och regisserad av Dan Henriksson. Divan är å ena sidan en poetisk text, å andra sidan ett psykologiskt relationsdrama, där två rollpersoner – Han och Hon – samtidigt är både offer och förövare. Hon är 15-20 år äldre än han, hon är skådespelare, han är journalist. Det blir en föreställning full av snabba vändningar, psykologiskt karaktärsdjup, svåra etiska val och allt annat än självklara slutsatser. Föreställningen spelas på svenska, med textning till svenska, finska, engelska och ryska.