Teoskokonaisuus temperamaalauksia Näyttelyn nimi Roche rouge - Punainen kallio liittyy työskentelyyni kahdessa paikassa. Toinen paikka on talo ympäristöineen Pariisissa ja toinen paikka on kallio luonnonympäristössä Halikon lahdella.
En samling temperamålningar Utställningens titel, Roche rouge - Röda berget har koppling till mitt arbete på två ställen. Den ena platsen är ett hus med dess omgivningar i Paris och den andra platsen är ett berg i en naturlig miljö i Halikkobukten.
A collection of tempera paintings The title of the exhibition, Roche rouge - The Red Cliff is connected to my work in two places. One place is a house with its surroundings in Paris and the other place is a mountain in a natural environment in Halikko Bay.
Anne Sunila: Roche rouge - Punainen kallio
Näyttely liittyy kahteen paikkaan. Toinen paikka on talo ympäristöineen Pariisissa ja toinen puolestaan on luonnonympäristössä Halikonlahdella.
Utställningen har koppling till två ställen. Den ena platsen är ett hus med dess omgivningar i Paris och den andra är en naturlig miljö i Halikkobukten.
The exhibition is connected to two places. One place is a house and its surroundings in Paris, and the other is in a natural environment in Halikonlahti.
social_Mediabox: Minna Suoniemi – Äitiä (2024)
Öppettider, Forum Box Ti–sön kl 12–17. Mån stängt. Fritt inträde, välkomna! Forum Box tillgänglighetsinformation: https://forumbox.fi/sv/besoksinfo/#tillganglighet
Mediabox: Minna Suoniemi – Äitiä (2024) HD Video, stereoääni, 2024 kesto 3 min 3 s Teoksessa Äitiä aikuinen tytär kantaa äitiä selässään ponnistellen läpi syksyisen metsän. Äitiä, äitiminen (mothering) viittaa äitiyteen jatkuvana ja muuttuvana aktiivisena olotilana ja hoivasuhteena, joka ei ole välttämättä sidottu vain biologiseen äitiyteen. Sanan äitiä voi myös lukea alusta loppuun ja lopusta alkuun – tämä toistaa teoksen teemaa hoivasuhteen kääntymisestä vanhemman ikääntyessä. Teoksen muoto jatkaa ajatusta, se on kuvattu lopusta alkuun ja liike on käännetty. Käsivarakuvaus askelten tahtiin ja takaperin kulkeminen tuottaa askeliin haparointia ja epävarmuutta, jotka nostavat esiin ruumiin vanhenemisen eleitä. Ääniraidan kuoro toistuu luuppina kuin arki, päivät ja vuodet. Sellaista on myös ikä ja vanheneminen, elämä kerrostuu ja kertaantuu, muutos on syklistä. Äiti ja tytär ovat kiinni toisissaan ja toistensa ruumiissa. Minna Suoniemi (s. 1972) on helsinkiläinen kuvataiteilija, joka työskentelee pääasiassa liikkuvan kuvan ja äänen parissa. Hän on taiteellisessa praktiikassaan työskennellyt muun muassa kontrollin, ruumiin, luokan ja perheen teemojen parissa. Uusissa teoksissaan hän tutkii ikääntyvän ruumiin materiaalisuutta ja ylisukupolvista kokemusta liiallisuudesta. Hänen akateemisiin kiinnostuksiinsa kuuluvat transformatiiviset, taidepohjaiset pedagogiset käytännöt, luokkakysymykset taiteessa ja taidekasvatuksessa sekä ruumiilliset ja feministiset lähestymistavat tietämiseen ja tutkimiseen. Suoniemen teoksia on ollut esillä Suomessa ja kansainvälisesti, ja hänen teoksiaan on edustettuna useissa taidekokoelmissa, kuten EMMAssa, Kiasmassa ja Suomen valtion taidekokoelmassa. Hän on toiminut luottamustehtävissä mm. Taiteen edistämiskeskuksessa ja työskennellyt taiteilijana ja pedagogina eri instituutioissa. Vuodesta 2014 Suoniemi on toiminut yliopistonlehtorina Aalto-yliopiston Taiteen ja median laitoksella.
Mediabox: Minna Suoniemi – Äitiä (2024) HD Video, stereljud, 2024 längd 3 min. 3 s. I mediakonstvärket Äitiä bär en vuxen dotter sin mor på ryggen och kämpar sig fram genom höstskogen. Äitiä syftar på moderskap som ett pågående och föränderligt aktivt tillstånd och en vårdande relation, som inte nödvändigtvis är knuten till enbart det biologiska moderskapet. Den finska titeln Äitiä (mothering, ”att vara mor”) kan läsas från början till slut och från slutet till början – vilket hänvisar till verkets tema som är vårdrelationens vändning när ens föräldrar åldras. Vid inspelningen av videon har skådespeleriet gjorts baklänges och rörelsen har sedan vänts. Den handhållna kameran och den bakåtriktade rörelsen skapar en bräcklig kvalitet i sättet att gå och betonar gesterna hos den åldrande kroppen. Soundtrackets refräng repeterar i en loop som vardagslivet, dagar och år. Så är det också med ålder och åldrande, livet är skiktat och iterativt, förändring är cyklisk. Mor och dotter är fästa vid varandra och vid varandras kroppar. Minna Suoniemi (f. 1972) är en Helsingforsbaserad bildkonstnär som främst arbetar med rörlig bild och ljud. I sin konstnärliga praktik har hon arbetat med teman som kontroll, kroppen, klass och familj. I sina nya verk utforskar hon den åldrande kroppens materialitet och den generationsöverskridande upplevelsen av överflöd. Hennes akademiska intressen omfattar transformativa, konstbaserade pedagogiska metoder, klassfrågor inom konst och konstutbildning samt förkroppsligade och feministiska förhållningssätt till kunskap och forskning. Suoniemis verk har ställts ut i Finland och internationellt, och hennes verk finns representerade i flera konstsamlingar, bland annat EMMA, Kiasma och Finlands statens konstsamling. Han har haft förtroendeuppdrag, bl.a. vid Centret för konstfrämjande, och har arbetat som konstnär och pedagog vid olika institutioner. Sedan 2014 har Suoniemi varit universitetslektor vid institutionen för konst och media vid Aalto-universitetet.
Mediabox: Minna Suoniemi – Mothering (2024) HD Video, stereo sound, 2024 Duration 3 min 3 s In Mothering, an adult daughter carries her mother on her back, struggling through an autumnal forest. Mothering refers to motherhood as an ongoing and changing active state of being and a caring, not necessarily tied to biological motherhood alone. The Finnish title Äitiä (to mother) can be read from beginning to end and end to beginning – referring to the theme of the work as the turn of the caring relationship with the ageing of one’s parents. Filming the video, the acting has been done backwards and the movement has then been reversed. The handheld camera and the backward movement create a fragile quality in the way of walking, emphasizing the gestures of the aging body. The chorus of the soundtrack repeats in a loop, like everyday life, days and years. There’s a similar loop in the process of ageing, life is layered and change is cyclical. The mother and daughter are attached to each other, to each other’s bodies. Minna Suoniemi (b. 1972) is a Helsinki-based artist working with moving image and sound. Her practice draws from embodied experience, and she has worked on themes such as control, body, class and family. Her latest project examines the materiality of the ageing body and transgenerationional bodily experience of being in-excess and excessiveness. Her academic interests include transformative, artistic and arts-based pedagogical practices, questions of class in arts and education, embodied and feminist approaches towards knowing and researching. Suoniemi’s work has been exhibited internationally and her work is represented in Finnish collections including EMMA, Kiasma and the Finnish State Art Collection. She has been invited for trustee positions i.e. The Finnish Arts Promotion Center and has worked as an artist and pedagogue in various Institutions. Since 2014 Suoniemi works as a University Lecturer in Aalto University, Department of Art and Media.
Mediabox: Minna Suoniemi – Mothering (2024)
Minna Suoniemen videoteos Äitiä (2024) on esillä galleria Forum Boxin mediataidetila Mediaboxissa.
Minna Suoniemis videokonstvärk Äitiä (2024) är i Mediabox Mediabox – Forum Box galleriets utrymme dedikerat till mediekonst.
Minna Suoniemi's video artwork in gallery Forum Box's media art space Mediabox.
Musik till eftermiddagskaffet med Anki Schevelew. Kaffestund med musikprogram. Musiken serveras via film, med intressanta anekdoter till. Välkommen med!
En mångsidig vårutställning på Gumbostrand Konst & Form i Söderkulla: Marja Hepo-aho, Rasmus Nora, Terhikki Vaarala och Månadens unga konstnär Manu Ahonen. Kom och njut av inhemsk konst, design och bistrons delikatesser! Gratis inträde.
Vårutställning på Gumbostrand Konst & Form
En mångsidig vårutställning: Marja Hepo-aho, Rasmus Nora, Terhikki Vaarala och Månadens unga konstnär Manu Ahonen. Kom och njut av konst, design och god mat!
Klockriketeatern bjuder in till en föreställning baserad på den svenska sångaren och poeten Carl Michael Bellmans liv och verk – med allt vad det innebär i form av musik, poesi och tokiga upptåg. Genom den urkraft som finns i hans poesi får vi en inblick i Bellmans tid, som trots allt är överraskande lik vår egen. Denna eloge till det svenska språket tilltalar en modern publik, utan att glömma de djuplodande undertoner som ligger som grund för mycket av Bellmans diktning. Framförallt är BELLMAN – Är jag född så vill jag lefva! full av iver, längtan och drömmar. Vi bjuder på en hyllning till den nordiska sommaren – och till Lifvet! Sommaren 2024 fick föreställningen sin premiär och turnerade med Skärgårdsteatern. Under hösten spelade BELLMAN på Wasa Teater och i Österbotten på turné, och senast på Åbo Svenska Teater i november.
BELLMAN – Är jag född så vill jag lefva!
En föreställning baserad på Carl Michael Bellmans liv och verk – med Matteus Blad, Mathilda Kruse och Sanna Stellan.
I mars 2025 ger Klockriketeatern världspremiären av pjäsen Divan, skriven av Michail Durnenkov och regisserad av Dan Henriksson. Divan är å ena sidan en poetisk text, å andra sidan ett psykologiskt relationsdrama, där två rollpersoner – Han och Hon – samtidigt är både offer och förövare. Hon är 15-20 år äldre än han, hon är skådespelare, han är journalist. Det blir en föreställning full av snabba vändningar, psykologiskt karaktärsdjup, svåra etiska val och allt annat än självklara slutsatser. Föreställningen spelas på svenska, med textning till svenska, finska, engelska och ryska.
Ett psykologiskt relationsdrama, en föreställning full av snabba vändningar. Av Michail Durnenkov, regi Dan Henriksson, på scen: Ylva Ekblad och Jon Henriksen.